«Військовими прожекторами львівський „Беркут“ висвічував майданівців і стріляв по них. Навіть тварин заборонено так вбивати…»
Суд затягує розгляд апеляції прокурорів, які вважають грошову заставу у мільйон гривень неадекватним запобіжним заходом командирові львівського «Беркуту» Пацеляку
![Фото з сайту УП](https://wz.lviv.ua/img/360x200/f/berkut-31e9e61a.jpg)
Своєрідний «судовий Майдан» було влаштовано у приміщенні Київського апеляційного суду, де мали розглядати апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Печерського райсуду від 30 липня про зміну запобіжного заходу колишньому командиру львівського «Беркута» Ростиславу Пацеляку. Колегія суддів (головуюча Юрдига, судді Фрич, Мельник) перенесла на 9 вересня розгляд цієї скарги, мотивуючи тим, що… не встигла ознайомитися з матеріалами справи. І тоді обурені таким затягуванням колишні учасники громадських протестів на Майдані, які прийшли на слухання справи, відмовилися виходити із судової зали, вважали перенесення розгляду безпідставним, вимагали продовження засідання…
Приїхала подивитися в очі катам Майдану…
— На цей суд прибуло багато людей звідусіль, — розповів кореспондентові «Високого Замку» Василь Пазиняк, народний депутат Верховної Ради VІІ скликання, один із постраждалих на Майдані. — Зокрема, із Житомирщини приїхала пані Людмила. Вона добиралися чотири години, була вимучена дорогою, переживала, бо у неї вдома залишилася сільська господарка. Попри все, не могла не приїхати на це засідання. Для цього у неї були вагомі причини. 18 лютого 2014 року, у свій день народження, пані Людмила залишила вдома дітей-внуків і прибула на Майдан для підтримки протестувальників. Там її покалічили «беркути». І ось тепер вона приїхала до Києва в Апеляційний суд — хотіла подивитися в очі командиру тих «беркутів». А також почути, що про його злодіяння скажуть судді. А вони взяли і плюнули на всіх…
Судове засідання у справі Пацеляка, продовжує пан Василь, було призначено ще 22 дні тому, 31 липня, після того, як прокурори оскаржили ухвалу судді Печерського райсуду Соколова. Було призначено 5-денний термін розгляду — але документи в Апеляційний суд чомусь так і не надійшли. Потім призначили другу дату розгляду — знову матеріалів справи не виявилося на місці. У минулий вівторок була третя дата розгляду апеляції — проте засідання ще раз перенесли.
Ця колегія суддів уже тричі за 15 місяців розглядала питання про залишення Пацеляка під вартою. Отож, цю справу знає на зубок. Але, вочевидь, від когось надійшло прохання притримати розгляд…
Щодо неправомірних дій цих суддів ми написали скаргу на ім'я голови Київського апеляційного суду Головачова, просили про зустріч з ним. Але нам не дали такої змоги. Навіть дверей до його кабінету не відчинили. Ми вийшли із ліфта на 16-му поверсі, де офіс Головачова, а двері зліва і справа заблоковано. Нам сказали, що голова суду нікого не приймає! Жах! Навіть у комуністичні часи було передбачено прийом громадян, а у вільній Україні, виявляється, це заборонено!
Поскаржилися і в американське посольство
Автор цих рядків запитав у громадського активіста, що спонукало його та інших колег із ГО «Нескорений Майдан — 18.02» прямо у судовій залі писати скаргу ще й у посольство США, представництво Євросоюзу у Києві. На це Василь Пазиняк відповів:
![Колишні майданівці, а нині — громадські активісти відмовляються виходити із судової зали Київського апеляційного суду на знак протесту проти безпідставного зволікання суддів... Фото зі сторінки Роксоляни Хмари у Facebook.](/images/articles/2024/08/cel.jpg)
— Америка і Європа надають Україні велику фінансову допомогу. Із цих коштів закордонних платників податків величезну зарплату — 200−300 тисяч гривень — отримують щомісяця українські судді. Наші західні друзі думають, що, отримуючи достойні зарплати, українські судді працюватимуть належним чином, по закону. Ні, якраз навпаки! І ми у цьому вкотре переконалися. Члени ГО «Нескорений Майдан — 18.02» відвідали понад 800 судових засідань тільки в одній «майданівській» справі, яка стосувалася подій 18 лютого 2014 року, коли розстрілювали, калічили мітингувальників. Але ми, на жаль, не побачили бажання встановити істину, покарати злочинців.
Для прикладу, процитую вам рядок із безграмотної ухвали судді Соколова про заставу для Пацеляка. Суддя зобов’язував «беркута» носити електронний браслет і не залишати МІСТА проживання. Очевидно, мало би йтися про «місце проживання». Якщо ж мова про місто, тоді цілком зникає сенс носити згаданий браслет. Пацеляк може ходити по місту і зустрічатися зі своїми спільниками…
Як на мене, лише десь зо чотири відсотки служителів Феміди можна назвати справедливими суддями, вони мають право виносити рішення від імені України. А до інших суддів є питання, на кого вони працюють…
Судова система в Україні прогнила, потребує демонтажу і докорінної заміни. Повірте, із цими суддями вже неможливо провести навчання, підвищення кваліфікації, переатестацію, люстрацію — все буде даремним. Тому потрібна докорінна заміна української судової системи. Бо вона у своєму вигляді становить загрозу національній безпеці. Можливо, не меншу, ніж путінська орда.
За судовими процесами над «беркутівцями» спостерігають і наші майданівські побратими на передовій — їх дуже багато пішло прямо з Майдану на фронт. У них там опускаються руки від того, що спостерігають у судових залах. Дасть Бог, здобудемо перемогу у війні, і треба буде змінювати цю судову систему. Горе-судді не мають просто так піти із награбованим — їх треба люструвати, перевірити на детекторі брехні. І треба буде набрати нових, відповідальних людей. Можливо, тоді щось у нашій країні із дотриманням законності зміниться.
Житомирські «беркути» були шоковані жорстокістю львівських колег
Повертаючись до справи Пацеляка, Василь Пазеняк ще раз звернув увагу на непропорційність між запобіжним заходом щодо цього «беркута» (грошова застава у розмірі 1 млн 2268 грн!) і важкістю вчиненого «беркутом» злочину.
— Коли у кінці липня Пацеляку обирали новий запобіжний захід, прокурори, обґрунтовуючи своє клопотання про необхідність продовження арешту, наводили вражаючі факти. Зокрема, стверджували, що львівський «Беркут» у ніч з 18 на 19 лютого військовими прожекторами від Жовтневого палацу висвічував майданівців, обирав жертви і стріляв по них. Нічне полювання заборонено всіма конвенціями — навіть тварин так не можна вбивати! Свавілля «беркутів» призвело до вбивства свинцем 12-ти і важкого поранення вісьмох протестувальників. Донині багато майданівців носять свинцеві кулі у своєму тілі — лікарі не можуть їх витягти.
Прокурори також наводили у суді свідчення житомирських, харківських, запорізьких «беркутівців». Ті розповідали, що були шоковані тим, як жорстоко поводили себе їхні львівські колеги…
Свою скаргу на зволікання з боку судівської колегії громадські активісти залишили у канцелярії Київського апеляційного суду. Реакції на неї немає…
Довідка «ВЗ»
Фігурантами кримінальних справ про злочини на Майдані є колишній командир батальйону міліції особливого призначення «Беркут» ГУ УМВСУ у Львівській області підполковник міліції Ростислав Пацеляк та експомічник начальника штабу цього підрозділу Микола Старосілець. Пацеляку інкримінують організацію (а Старосільцю — пособництво) на виконання злочинного наказу, перевищення влади та службових повноважень працівниками правоохоронного органу, незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, умисних вбивств та закінчених замахів на вбивства, заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, вчинення терористичного акту. Також їх обвинувачують у привласненні вогнепальної зброї — помпових рушниць.