Нардепа-українофоба випустили з України
А опозиційним політикам, за вказівкою влади, їхати за кордон — зась!
![Артем Дмитрук став одним із захисників московського патріархату в українській політиці. Фото із соцмереж](https://wz.lviv.ua/img/360x200/4/dmytruk-1c47c265.jpg)
Компанію високопоставлених втікачів з України під час війни поповнив 31-річний одіозний проросійський народний депутат Артем Дмитрук. До парламенту вчорашній спортсмен з Одеси потрапив під зеленими прапорами «Слуги народу». Але за два роки роботи під куполом Верховної Ради України настільки заплямував себе скандалами, що у президентській фракції вирішили за краще виключити його зі своїх лав. Дмитрук став позафракційним депутатом. Але аж ніяк не нейтральним. Своєї політичної орієнтації, яка не має нічого спільного з державними інтересами, він не змінив, навпаки, ще більше розгорнув її. А коли хмари довкола нього почали згущуватися, дав драпака…
Називає себе мучеником
Дмитрук чкурнув у Європу за день до вручення йому підозри у побитті військового та правоохоронця, намаганні заволодіти зброєю — за це йому «світило» сім років позбавлення волі. Очевидно, хтось із коридорів влади «злив» йому цю інформацію, щоб нардеп уник арешту. Втік через українсько-молдовський кордон. Яким чином уник підозри і безперешкодно потрапив у сусідню країну, хто йому посприяв у цьому, після суспільного розголосу з’ясовує слідство. Але, як кажуть, справа зроблена…
Припускаємо, незабаром втікач з’явиться перед телекамерами західних і російських журналістів та розповідатиме про політичні переслідування, репресії щодо нього, спробу замаху на його життя. А також — про «гоніння за віру». Не виключено, попросить політичного притулку. І, хтозна, може опинитися на території «росії-матушки», якій постійно виявляв знаки уваги. Нагадаємо, Дмитрук є парафіянином упц московського патріархату, не раз відзначався гучними заявами на її підтримку, мав тісні контакти з її одіозними функціонерами, у тому числі з митрополитом Онуфрієм. Тож, цілком ймовірно, його «одкровеннями» скористаються кремлівська пропаганда і церковний підрозділ путіна.
Підтримував сепаратистів, зневажав ЗСУ
За плечима Артема Дмитрука навчання в юридичному коледжі, робота у парламентському Комітеті з питань правоохоронної діяльності. Однак його вчинки далекі від законності. Козиряючи мандатом і застосовуючи фізичну силу, він разом з іншими молодиками спортивної статури влаштовував майнові розбірки, зловживаючи статусом, пресував комерційні структури. Дозволяв собі ходити по столах в Одеській міськраді, ламав меблі, гамселив депутатів, зривав роботу цього органу місцевого самоврядування. Застосовував Дмитрук кулаки і тоді, коли у Верховній Раді ухвалювали законопроєкт про землю. І все йому сходило з рук…
Дії Дмитрука часто мали антиукраїнський підтекст. Так, нардеп обурювався тим, що в Одесі у рамках декомунізації з приміщення обласного ТЦК демонтували барельєф радянського маршала жукова, який у Другу світову організовував «м'ясні штурми», у тому числі - за рахунок українців.
Дмитрук вшановував пам’ять одеських сепаратистів, які намагалися дестабілізувати ситуацію під час Євромайдану і загинули під час пожежі у місцевому Будинку профспілок, брав участь у тенденційному фільмі українофоба Шарія. Дмитрук вважав антимайданівців героями, жертвами. Під час поминання цих осіб звучали заклики до порушення територіальної цілісності України…
За словами громадського активіста Сергія Стерненка, Артем Дмитрук відкрито співпрацював і з кумом путіна медведчуком. Фотографувався з російським актором-путіністом порєченковим, який із пропагандистською поїздкою перебуваючи у так званій «днр», стріляв з кулемета по українських воїнах. Викладав фото із цим путіністом у соцмережах, хвалився знайомством з ним.
І в той же час цей член українського парламенту зі зневагою ставився до воїнів Збройних сил України. Безпідставно, ніби за російськими методичками, звинувачував їх у тому, що начебто знущалися з мирних жителів курської області рф, принижували їх, знищили пам’ятник комуністичному вождю леніну…
Дмитрук підтримував служителів упц мп, які виправдовували російську агресію. Більш ніж промовистий факт: цей нардеп вніс 121 тис. грн грошової застави за архідиякона Києво-Печерської лаври Павла Музичука, який, за свідченням СБУ, схвалював російську агресію проти України. Цей горе-монах з лона упц мп називав захисників «Азовсталі» «упирями» і публічно переконував, що російські окупанти «все одно переможуть». Він же був організатором антиукраїнських акцій під стінами лаври. Дмитрук тісно співпрацював також зі священником упц мп Сергієм Чертиліним, якого СБУ підозрює у державній зраді.
«Зелене світло» для втікачів
Історія втечі Дмитрука вкотре наштовхує на роздуми про політичну вибірковість, про подвійні стандарти. Чинна влада не дозволяє поїздок за кордон народним депутатам, представникам опозиції, які мають на те законні підстави і які зустрічами за кордоном намагаються розширити міжнародну підтримку України. І водночас дає змогу втекти людям, які обкрадали свою державу, працюють проти неї в інтересах ворога. Таких назбиралося чимало. Серед них — екснардепи Деркач, Козак, Волошин, Королевська, Мураєв, Єфремов. А також — олігарх Боголюбов, підозрювані у незаконних діях ексголова Конституційного Суду Тупицький, колишні голови Нацбанку і Фонду держмайна Шевченко, Сенниченко, продажний генерал СБУ Наумов. А скільки чинних нардепів уже накивали п’ятами! Як же ці та інші особи, що скомпрометували себе, наче невидимки, втекли з країни? І це при тому, що за воєнного стану президент, Верховний головнокомандувач має тотальний контроль за силовими структурами. Що-що, а Тису чи Дністер згадані високопосадовці точно не перепливали. Цілком зрозуміло, що у них були високі покровителі у столичних кабінетах. Вони, користуючись безмірною довірою глави держави, не вперше роблять шкідливі для України справи.
Антиукраїнська діяльність нардепа Дмитрука і його втеча — це відповідальність президента Зеленського. Адже у 2019-му саме він нафарширував свою команду багатьма випадковими, одіозними, безпринципними особами, клятвено обіцяючи виборцям, що ці «слуги» уособлюватимуть нові, нічим не заплямовані обличчя. Він запевняв, що нова генерація підібраних ним молодих політиків докорінно на краще змінить життя українців…
Поінформовані люди кажуть, у Верховній Раді Дмитрук з’явився завдяки такому собі пану Сергію Трофімову — бізнесмену, колишньому виконавчому продюсеру «Кварталу 95», особистому другу Володимира Зеленського. І великому прихильнику московського патріархату. Був призначений першим заступником керівника Офісу президента України. Нині - його позаштатний радник.
Після втечі Дмитрука таки з’явилася реакція президента. «Щодо тих осіб, хто працює проти нашої держави: зрадників України, які допомагали російській агресії чи виправдовують її, які втекли з України, ховаючись від відповідальності. Нашій державі потрібні чіткі відповіді щодо таких осіб. Чітка відповідальність. Щоб усі ці „товаріщі“ отримали те, на що заслуговують, хоч би де вони ховались і куди б побігли», — заявив Зеленський.
Кордон перейшов пішки…
За інформацією журналіста-розслідувача «Української правди» Михайла Ткача, народний депутат Артем Дмитрук 24 серпня, о 12-й годині, пішки перетнув кордон з Молдовою через пункт пропуску «Паланка» (він розташований на 55-му км автошляху М15 Одеса-Рені. — І. Ф.). Як зазначає Михайло Ткач, посилаючись на джерела у молдовських правоохоронних органах, далі депутат одразу поїхав до місцевого відділку поліції у містечку Штефан-Воде. Там попросив про захист і начебто отримав тимчасовий притулок до розгляду його справи. Але чекати на вирішення цього питання не став. Із поліцейського відділку нардеп поїхав до аеропорту Кишинева. Там правоохоронці Молдови отримали запит від українських силовиків із проханням затримати депутата. «Але оскільки, окрім запиту, не було жодних підстав для затримання (як, наприклад, рішення суду, підозра у скоєнні злочину), — зазначає журналіст, — цей запит не було реалізовано і Дмитрук зміг сісти у літак і покинути Молдову». О 20-й годині український політик вилетів з Кишинева до італійського аеропорту Ф’юмічіно, що за 25 км від Рима. Необхідні документи для затримання Дмитрука молдовські правоохоронці отримали з України лише 25 серпня. На той час нардеп, якому висунуто підозру, уже був поза зоною їхньої досяжності. З Італії він міг відбути або у Стамбул, або у Лондон.