«Перенесення бойових дій у росію ламає плани путіна»
«Курськими козирями» українська сторона підвищує свою суб'єктність під час можливого проведення мирних переговорів
![Український воїн в офісі керівника адміністрації одного з органів влади Курської області. Господар кабінету накивав п’ятами... Фото із соцмереж](https://wz.lviv.ua/img/360x200/4/kursk-1532b80a.jpg)
Громом серед ясного неба для українців, а найбільше — жителів країни-окупанта, стала відчайдушна, навіть зухвала за своїм характером «курська» наступальна операція ЗСУ. Уже понад тиждень українські воїни компактними мобільними групами із застосуванням танків, БМП, ППО, засобів радіоелектронної боротьби успішно атакують росію з боку її південно-західних кордонів. Узяли під контроль 28 населених пунктів рф (а за даними аналітичного проєкту DeepState — 44), знищили колони ворожої бойової техніки, сотні одиниць особового складу противника, взяли у полон десятки російських військовослужбовців, зокрема кадировців. Воїни ЗСУ захопили важливі інфраструктурні об'єкти ворога, комунікації.На багатьох приміщеннях територіальних органів державної влади вже не майорять російські «триколори». При цьому, на відміну від своїх візаві, жодних репресій до цивільного населення ґречні хлопці із синьо-жовтими шевронами не застосовують… Та й опору їм ніхто не чинить.
![Колона російської техніки, яку українські десантники знищили на ворожій території.](/images/news/2024/08/%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%BE%D0%BD%D0%B0.jpg)
кремлівський режим шокований і розгублений, почувається приниженим. путін виглядав як побитий пес, коли коментував ці події. Біженцями стали до 100 тисяч росіян…
Президент України Володимир Зеленський назвав цю спецоперацію «витісненням війни на територію агресора», «звільненням прикордоння від російських військових». Отримавши відчутний військово-політичний ляпас, у путіна пробують «стабілізувати ситуацію», транслюють росіянам фейкові відео «акцій відплати». Але наші воїни не тільки утримують зайняті позиції ворога, а й розширюють їх.
Прокоментувати це епічне дійство, пояснити його значення і перспективи кореспондент «Високого Замку» попросив військового аналітика Дмитра Снєгірьова.
Удар на випередження
— Є декілька причин цього маневру Збройних сил України, — каже експерт. — Перша з них — військова. Пригадуєте, за два тижні до активної фази бойових дій на Курщині прозвучала заява керівника Головного управління розвідки Міноборони України Кирила Буданова про те, що росіяни активізують свої зусилля на північному напрямку. Йшлося про передислокацію особового складу і техніки ворога. Багато оглядачів почали говорити про можливе загострення ситуації на українсько-білоруському кордоні. Однак насправді малася на увазі підвищена небезпека на кордоні із Сумською областю. За інформацією ГУР, на цьому напрямку окупанти намагалися створити ударне угруповання і, відповідно, повторити свої бойові дії на кшталт харківських — щоб розширити лінію зіткнення…
Володіючи інформацією про накопичення особового складу, важкої бронетехніки, підготовку ударного угруповання ворога, було (можна припускати) ухвалено рішення завдати удару на випередження. Мета — не дати можливості провести оперативне розгортання військових рф поблизу кордону із Сумською областю, щоб ворог не прорвався звідти на територію України.
Ефект несподіванки від удару українського «контингенту вторгнення» був приголомшливий. За перші три дні просування підрозділів ЗСУ в глиб території противника становило 15 км. Зараз, незважаючи на перекидання додаткових сил росії, воно зросло до 30−35 км.
— Кажуть і про політичні складові цієї операції…
— Події на Курщині відбуваються на тлі заяв російського диктатора про те, що закінчення війни в Україні можливе лише за російським сценарієм. А саме — за умови виведення підрозділів ЗСУ із території Донецької, Луганської, Херсонської, Запорізької областей. Нам ставили ультиматум: подальші територіальні поступки, крім військової компоненти, ще й низка політичних вимог. А саме — позаблоковий статус, фактичне роззброєння української армії, російська мова як друга державна і багато інших московських «хотєлок».
Зміна порядку денного — перенесення бойових дій на територію російської федерації - ламає ці плани кремля. Судячи з реакції світової спільноти, основних геополітичних гравців — США, Китаю — у цьому питанні вони займають позицію поміркованого нейтралітету. На всі заклики москви здійснити тиск на військово-політичний провід України для зупинення подальшого просування у Курській області немає жодних втішних новин для путіна. Захід українських військових на російську територію поламав його плани закінчення війни через ультиматум українській стороні. Маючи важелі впливу — просування в глиб росії «загонів самооборони Курської народної республіки» — українська сторона може виступати з позиції сили щодо російської федерації. За різними оцінками експертів, загальна площа, яку контролюють ці «загони самооборони», становить 650−700 квадратних кілометрів (головком ЗСУ Олександр Сирський повідомив про 1000 кв. км). Для порівняння: глибина просування російських військ на харківському напрямку за три місяці боїв становила вісім кілометрів. А за тиждень боїв на курському напрямку глибина просування наших військ — 30−35 км. Тобто у чотири рази більше. І це при тому, що у нас немає переваги у повітрі, достатньої кількості систем ППО…
За весь літній період наступальних дій російських військ на донецькому напрямку окупантам вдалося захопити приблизно 12 населених пунктів і просунутися в глиб української території максимум на 10 км. А за тиждень боїв на Курщині «загони самооборони КНР» взяли під контроль 28 населених пунктів. Тобто втричі більше, ніж зробили це сотні тисяч бійців окупаційного війська.
Маючи такі козирі, українська сторона підвищує свою суб'єктність під час можливого проведення мирних переговорів.
— Називають і третій мотив у курських подіях — геополітичний…
— Наш наступ відбувається на тлі заяв керівництва України щодо проведення другого Саміту миру. Відповідно, наше бачення розвитку ситуації буде прив’язано до подій у Курській області…
Символічно, що території рф, де зараз відбуваються активні фази бойових дій, є історичними, етнічними територіями України. До 1918 року вони входили до складу Української Народної Республіки згідно із Брест-Литовським мирним договором, цим міжнародним офіційним документом, який визнала світова спільнота і який підписала радянська росія. Тож для мене не буде несподіванкою, якщо «повсталі куряни» проголосять Курську народну республіку. Водночас це буде досить серйозним ударом по іміджу російського диктатора, по загарбницькій політиці російської федерації.
І ще два слова про політичну складову перенесення бойових дій у росію. Воно показало всім, що українські сили здатні успішно проводити контрнаступ не тільки на власній, а й на території супротивника. Нагадаю: за тиждень ми прорвали на Курщині дві лінії оборони, на які з російського бюджету було виділено в еквіваленті 200 млн доларів.
росіяни шантажують світ радіацією від Курської АЕС…
— Ходять розмови про те, що ЗСУ мають намір блокувати Курську атомну електростанцію…
— Це все штучні російські наративи, які підхоплюють і тиражують «корисні ідіоти». Тему Курської АЕС у росії піднімали ще до початку широкомасштабних дій на території Курщини, безпідставно звинувачуючи українську сторону в ударах по цій станції з використанням безпілотників. Паралельно на найвищому рівні у країні-окупанті піднімали питання обстрілів Запорізької АЕС — мовляв, Захід не звертає уваги на подібні дії української (?!) сторони, які нібито свідчать про ядерний тероризм.
Тобто росіяни заздалегідь намагалися внести це питання у порядок денний. Вони зараз здіймають ґвалт, що у випадку наближення лінії бойових дій до Курської АЕС і потрапляння у реактори мін або снарядів радіоактивний бруд піде не тільки в глиб росії, а й на значну територію країн Заходу…
До слова, реактори Курської АЕС збудовані за тим же проєктом, що і на Чорнобильській АЕС. Тобто ступінь захищеності там менший, ніж на Запорізькій АЕС, де система захисту реактора може витримати навіть падіння літака. І тут є певні перестороги. Наближення українських військових і безпосередні бойові дії на території АЕС відповідно викличуть негативну реакцію з боку країн Заходу. На це й розраховують росіяни з метою зупинити подальше просування українських сил. А заодно — вплинути на їх підтримку з боку Заходу. МАГАТЕ вже «висловило стурбованість» з приводу подій на Курщині…
Не маючи можливості зупинити подальше просування українців на Курщині власними внутрішніми резервами, росіяни намагаються вирішити це питання чужими руками, залученням колективних зусиль Заходу. Мовляв, він натисне на керівництво України і зупинить просування.
Паралельно із вкиданням тез про можливість техногенної катастрофи на Курській АЕС, бачимо ексцеси із задимленням на Запорізькій АЕС: росіяни шантажують світ…
Треба чітко розуміти: захоплення Курської АЕС немає у планах наступальної операції України на Курщині. Для того, щоб контролювати Курську АЕС (як роблять це росіяни із Запорізькою АЕС), не потрібно її штурмувати — достатньо перерізати лінії ЛЕП, які забезпечують передачу енергії, і тоді функціонування АЕС не матиме сенсу. Це могла би зробити диверсійно-розвідувальна група. Не потрібно було би штурмувати саму АЕС, яка перетворена на військовий об'єкт. Умовно кажучи, достатньо вивести з ладу розподільчий вузол, як у випадку із Запорізькою АЕС: вдарили по Джанкойському розподільчому вузлу — і АЕС перетворилася б на валізу без ручки — і кинути її нема бажання, але й сенсу надалі утримувати ніякого. Крім ядерного шантажу.
Аналогічна ситуація з Курською АЕС. росіяни просувають тези з її захопленням, щоб скомпрометувати Україну і показати її перед світом як ядерного терориста.
москва спопеляє «іскандерами» свою землю
— У зв’язку із подіями на Курщині можна почути і таку тезу: навіщо нам було розпорошувати сили, якщо їх можна кинути на стримування ворога у гарячих точках?
— Про жодне розпорошення не йдеться. Незважаючи на заяви деяких експертів про відсутність передислокації бойових підрозділів росії з лінії бойового зіткнення в Україні на територію Курської області, така інформація не відповідає дійсності. Із покровського напрямку росіяни перекинули підрозділи 810-ї бригади морської піхоти, із донецького — частину 1-го армійського корпусу так званої днр. Плюс знято із цього напрямку підрозділ спецпризначення, штурмовий загін колишньої ПВК «Вагнер» під орудою польового командира Радибора. А також — підрозділи спецпризначення полку"Ахмат", які сформовано з колишніх «вагнерівців». Йдеться про найбільш боєздатні підрозділи, які мають значний практичний досвід.
Наше просування в глиб російської території зірвало сценарій можливого прориву росіян на сумському напрямку. Для локалізації цього прориву нам потрібно було б перекидати з фронту свої підрозділи і вести бойові дії безпосередньо на своїй території. А з огляду на тактику, яку застосовують росіяни, можна спрогнозувати, що Сумщину окупанти перетворили б на випалену землю. Тож нехай росіяни випалюють Курську область! Вони вже спопеляють її «іскандерами» і КАБами! Б’ють по своїх населених пунктах!
Успішними діями ЗСУ на Курщині Україна має можливість продемонструвати західним партнерам, що ми можемо проводити відповідні дії - лиш забезпечте нам посилену військово-технічну співпрацю!
Сценарій подій на Курщині ламає навіть порядок денний наших західних партнерів. Раніше нас переконували, що ми маємо займати виключно оборонні позиції. Натомість ми продемонстрували, що можемо не тільки успішно оборонятися, а й ефективно наступати. Це суттєво підняло моральний дух воїнів Збройних сил України, нашого населення, якому нагнітали істерію про постійний відступ. А тут маєте — за тиждень захоплено три десятки населених пунктів у росії! Цей наступ водночас деморалізує російські війська і спричиняє невдоволення, паніку серед російського населення.
— Як думаєте: чи узгоджувало керівництво України «курську» операцію із нашими західними партнерами, чи ставило їх до відома?
— Відповів би на це нашою народною приказкою: не буває диму без вогню…
А тим часом…
російський диктатор путін зібрав нараду щодо ситуації у прикордонних з Україною регіонах і доручив своїм військовим «видавити супротивника» із Курської області. За словами російського президента, своїми діями «Україна намагається покращити свої переговорні позиції у майбутньому».