Був за крок від смерті: у Львові 57-річному воїну готують протези
- 30.06.2023, 18:40
- 675
Фахівці Національного реабілітаційного центру Незламні, який входить до складу Першого медоб'єднання Львова, готують до протезування 57-річного воїна Олега Дубового
![Воїн](https://wz.lviv.ua/img/360x200/5/y-3919b073.jpg)
Він був за крок до смерті, втратив обидві ноги, але зберіг віру в життя.
Про це співробітники ПМО повідомили на своїй сторінці у Facebook.
— Олег родом із міста Чортків Тернопільської області. До повномасштабного вторгнення працював у локомотивному депо. 24 лютого 2022 року вирішив не чекати повістки і добровільно приєднався до ТРО, — пишуть медики.
![](/images/news/2023/06/%D1%82.jpg)
Після підготовки воював спочатку на харківському напрямку, а згодом — на донецькому. Поранення дістав 9 березня 2023 року.
Олег згадує, що в ті дні ворог не шкодував снарядів. Під час чергового мінометного обстрілу встиг вскочити в бліндаж. Уже в укритті почув ще один вибух, щось влетіло просто всередину і вдарило по ногах.
Через шок Олег навіть болю не відчув. Але коли подивився на ноги, побачив, що їх нема. Щосили воїн намагався накласти собі турнікети — не виходило. Врятував побратим, який заскочив у бліндаж і не дав Олегові стікти кров’ю. Уміло наклав два турнікети.
Далі бойові товариші 2,5 км несли Олега на ношах до точки евакуації. Звідти важкопораненого бійця доправили до стабілізаційного пункту в Донецькій області. Там надали першу допомогу і відправили в Дніпро. А потім Олега лікували його земляки — у Тернополі.
За словами медиків, шанси вижити за такого поранення і такої масивної кровотечі були мізерними. Однак лікарям вдалося відвоювати життя бійця.
— Я думав, що все ж таки помру, а тому передав обручку дружині на згадку про себе, — каже захисник.
Після перемоги над смертю для подальшої реабілітації Олег прибув до Львова — у Центр Незламні. Нині протезисти готують для нього тимчасові протези, на яких ветеран вчитиметься ходити перед отриманням уже постійних штучних кінцівок.
Після відновлення Олег має намір жити повноцінно та волонтерити. А всім захисникам, які нещодавно втратили кінцівки і не знають, як жити далі, бажає ніколи не занепадати духом!